Кристоф Мекел
Часове на любовта

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Очите ми пренесоха

едно дърво през небесата

и пред дома ти го издигнаха; и в сянката му

се пробуди ти, в часа, когато слънцето

с припламващ гребен

запристъпя през росата върху покрива,

зачака над дървото първите ти думи:

Мой братко, слънце,

над дървото на любимия, тъй близо.

Лека и красива,

очите ми те вдигнаха от злачната трева,

очите ми те грабнаха далеч от сенките

изпод дървото, в светлината

през утрото и пладнето до устните ми;

слънцето с проблясващ гребен те сподири,

зачака в дланите ти думите за мен:

До устните ми

живият ти дъх, тъй близо.

От дланите ти

литна слънцето по здрач,

над стари облаци зачака,

в мрака стъпило,

далеч сред стихналите сенки на дървото ти

зачака слетите в един дъх твои или мои думи:

Нито поглед, нито сянка

не ще ме разделят от устните ти.

Очите ми пренесоха

пълни с вятър кичести гори през небесата

и ги издигнаха покрай постелята ни; в сенките им

невидими лежахме, и когато слънцето

с угаснал гребен

пропълзя под сивия клонак и там

зачака полунощни твои или мои думи,

но в нашите гори

мълвеше само вятърът.

1969

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.